This project is funded by
the European Union
The AAAMS is politicizing the annual report
AJK and Kosovo Police deepen cooperation on journalist’s safety
PRISTINA, 28.03.2017 – Representatives of the Association of Journalists of Kosovo met on Tuesday the general director of Kosovo police, Shpend Maxhuni in which it was discussed for better cooperation for journalist’s safety in Kosovo.
Chairman of AJK’s board, Shkelqim Hysenaj presented to director of police the association’s report of 2016 related to media freedom and journalist’s safety, and in particular it was discussed about the recommendations issued for police.
Hysenaj asked from director Maxhuni that Kosovo police to treat with priority the cases of threats and attacks against journalists and for the same cases to cooperate with justice bodies. Also, one of the recommendations was to organise trainings with police officers that aims to increase the cooperation between police and media.
AJK and Kosovo Police agreed to start soon the organisation of different trainings in which the AJK will be involved.
General Director, Shpend Maxhuni pledged for a mutual cooperation that will have a positive impact in the work of police and media in Kosovo.
The police transparency in relation to media as well as treatment by Kosovo police of threats that come through social networks were tackled in the meeting. Regarding this matter, the director Maxhuni said that the institution that he leads is treating all kinds of threats and attacks against journalists.
Referring to official data, Maxhuni stressed that police was very effective to treat the cases when journalists were victims of attacks, threats and intimidations related to their work.
Journalist threatened, suspect in 48 hour detention
PRISTINA, 24.03.2016 – The Association of Journalist of Kosovo welcomes the decision of the State prosecutor that is put in practice related to treatments with priority when journalists are victims of violence. AJK was informed last Friday, March 17th, for the threat by an individual against journalist Vehbi Kajtazi which ended with damages in his vehicle. AJK met Kajtazi and received information from him about the incident. Kajtazi told AJK that two prosecutors visited him and the suspect was immediately put in detention for 48 hours. AJK is happy to hear that the March 9th 2017 agreement between the association and the State Prosecution showed first results.
AJK remains dedicated for creation of a safer environment to exercise the profession of journalist in Kosovo. In this attempt, a greater role is also played by efficiency of justice institutions. AJK will cooperate closely with all institutions whenever is necessary.
In meantime, AJK calls on all journalists and other media professionals to contact our offices to provide their cases which are unfinished and remain with prosecution or in courts. AJK is collecting all cases involving the journalists as victims of violence which will be handed over to prosecution of courts for further treatment.
Best regards,
AJK board
Nepoznata osoba kamerom iz auta snimala novinara Južnih vesti
NIŠ, 22.03.2017. – Redakcija Južnih vesti obavestila je policiju da je nepoznata osoba u utorak u 19 sati iz automobila parkiranog u centru Niša video kamerom snimala urednika ovog portala Predraga Blagojevića, a kada je Blagojević pokušao da svojim telefonom fotografiše automobil, vozač je dao gas i pobegao.
Policiji su uz informacije o samom incidentu dostavljene fotografija spornog “golfa 5” i njegove registarske oznake.
Nakon što sam prešao Voždovu ulicu ispred Pozorišta, najpre sam krenuo levo, ka centru, ali zatim shvatio da moram najpre do redakcije, pa naglo krenuo desno. Tada sam spazio automobil koji je bio parkiran na trotoaru uz park, dok je vozač u ruci držao malu video kameru i snimao u mom pravcu. Kada sam to primetio i krenuo ka njemu, naglo je spustio kameru, uzeo mobilni telefon i nekog pozvao. Dok sam prekinuo svoj razgovor, kako bih telefonom slikao taj auto, on je dao gas i na uslovno zeleno svetlo otišao ka centru grada – kaže Blagojević.
Inspektori niške policije su veoma brzo reagovali i iste večeri obavili razgovor sa Blagojevićem, nudeći i dodatnu policijsku zaštitu. Rekli su da će “ispitati slučaj”.
Da li je Blagojević pod prismotrom?
Zbog sumnji da je praćen, da mu se prisluškuju telefonski pozivi i da postoje problemi u komunikaciji sa predstavnicima međunarodnih institucija, Blagojević je krajem decembra prošle godine tražio od Ministarstva unutrašnjih poslova zvaničnu informaciju o tome da li je i zbog čega od 1. januara 2014. godine bio pod bilo kojom vrstom “prismotre”.
Ipak, MUP je odbio da mu te informacije dostavi, uz obrazloženje da je na taj podatak stavljena oznaka “Strogo poverljivo”.
– …tražene informacije čije dostavljanje imenovani zahteva nose oznaku “Strogo poverljivo”, pa Ministarstvo ne može da postupi po predmetnom zahtevu – piše u odgovoru.
Inače, stepen tajnosti “Strogo poverljivo” se, po Zakonu o tajnosti podataka, nose isključivo dokumenta čije bi obljavljivanje moglo da izazove “tešku štetu po interese Republike Srbije”.
Jedini viši stepen zaštite je “Državna tajna”.
Autor Ličnog stava zbog pretnji i dalje zarobljen u kući: Ovo je imitacija života
BEOGRAD, 22.03.2017. – Već tri meseca Nenad Mihailović, autor emisije „Lični stav“, i njegov partner i kolega Bojan Babić ne izlaze iz kuće zbog pretnji koje dobijaju. Kako kažu, potpuno su prepušteni sebi i privatnom obezbeđenju, jer od policije ne dobijaju nikakvu zaštitu, iako prijavljuju pretnje.
Mihailović kaže da nema pomaka u rešavanju njegove nezavidne situacije od sredine januara, kada je Cenzolovka prvi put pisala o tome, osim što se njegovo zdravstveno stanje pogoršalo.
Od tada su preko Jutjub kanala i Fejsbuka primili više pretnji, koje su uredno prijavili, ali nemaju nikakve informacije o tome dokle se stiglo sa procesuiranjem.
Pretnje prijavljuju mejlom. Ranije su dobijali formalni odgovor da je mejl primljen, a sada, tvrdi Mihailović, više ni toga nema.
Nikakve informacije, kaže, nemaju ni kada je reč o policijskom obezbeđenju koje su zatražili još 2015. godine, pa zato izlaze na ulicu na svoju odgovornost i u stalnom strahu zbog dojave da se sprema napad na Babića.
„Držimo se neizlaženja iz kuće ako ne možemo sami da obezbedimo svoj izlazak. Izlazimo na svoju ruku, uz rizik, u pratnji privatnog obezbeđenja koje angažujemo kad moramo da izađemo i kad imamo para, da malo udahnem vazduh“, navodi Mihailović.
Njegovo zdravlje je sve gore, što ga, kaže, ne čudi s obzirom na okolnosti. I dalje snima, dovodi goste u stan koji je istovremeno i studio, radi predizborne vlogove, ali svoj život od 18. decembra naziva imitacijom. Ne zna do kada će to stanje trajati.
„Ja želim da vidim ljude, život, nedostaje mi žamor ljudi, gužva, izgubio sam osećaj za običnu komunikaciju sa ljudima, odnosno za onu koja nije pred kamerama i sa političarima“, kaže on.
I kolege se slabo interesuju za situaciju u kojoj se našao. Kaže, malo bi se i zabrinuo kada bi dobio podršku onih kolega koji to nisu.
Podsetimo, Mihailović je ranije izjavio da su on i njegov partner Bojan Babić dobili dojavu od „pouzdanog izvora“ da se sprema napad na Babića, zbog čega ne izlaze iz kuće od 18. decembra. Pretnje nisu prijavili policiji jer imaju informacije da se napad sprema „u saradnji ili uz saglasnost policije“.
Mihailović je tada konstatovao da ima dosta neprijatelja, i u vlasti i u opoziciji: zbog svoje emisije, posla koji obavlja u Savetu za borbu protiv korupcije, kao i „činjenice da je gej, da nije rusofil i da napada crkvu i centre moći“.
Ta dojava je najozbiljnija u nizu pretnji koje od 2015. godine on i Babić redovno dobijaju preko Jutjub kanala svoje emisije ili Fejsbuka.
Šta je dosad učinjeno?
Dosad su, kako navode iz Tužilaštva u odgovorima od 29. februara, dve osobe koje su pretile Mihailoviću sklopile sporazum o priznanju krivičnog dela i pravosnažno su osuđene na kaznu zatvora od šest meseci, sa rokom proveravanja od godinu dana.
Kako je Mihailoviću pretio i maloletnik, predmet protiv njega je ustupljen nadležnom javnom tužilaštvu, za još dva osumnjičena policiji je naloženo da ih privede na saslušanje u javno tužilaštvo, a u jednom predmetu je u toku međunarodna pravna pomoć, kažu u Tužilaštvu.
Prema njihovim rečima, neosnovana je tvrdnja da su procesuirani oni koji se potpisuju imenom i prezimenom, jer su „svi izvršioci u momentu prijavljivanja bili nepoznati“.
„Podatak da neki nalog na društvenoj mreži nosi oznaku ličnog imena ili nadimak, sa procesnog stanovišta ne znači ništa, dok ne bude proveren i činjenično povezan sa radnjom izvršenja dela“, navodi se u odgovoru Tužilaštva.
Tužilaštvo: Nije tačno da nemamo novca za postupanje
Mihailović kaže da nema informaciju da je ijedna anonimna pretnja koju je dobio procesuirana i tvrdi da su mu jednom prilikom policijski inspektori u Palati „Srbija“ rekli da i ne mogu da ih procesuiraju jer nemaju 12.500 evra za međunarodnu pravnu pomoć.
U Tužilaštvu za visokotehnološki kriminal, na koje je Cenzolovku uputila policija, kažu da to nije tačno.
Deo njihovog redovnog budžeta, kako navode, ide i na međunarodnu pravnu pomoć, za kojom posežu u slučajevima koje predviđa Zakon o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima Srbije, „na prvom mestu u slučajevima preuzimanja i ustupanja krivičnog gonjenja“.
„Ne postoji cenovnik međunarodne pravne pomoći. Određene tehničke radnje koštaju – prevođenje dokumenata, poštanske usluge. Mogu koštati i određene dokazne radnje, kao što je pribavljanje stručnog mišljenja sudskog veštaka“, navode u Tužilaštvu.
Eventualni nedostatak novca u budžetu, kažu, ne može biti prepreka.
„U zavisnosti od broja dokaznih radnji, može se desiti da sredstva na raspolaganju ne budu dovoljna u toku kalendarske godine. Ipak, postoji budžetski mehanizam za dodelu sredstava budžetske rezerve ukoliko je to potrebno“, navode iz ove institucije.
Međunarodnu pravnu pomoć, kažu, dosad su u više slučajeva tražili od velikog broja zemalja, posebno od onih koje su ratifikovale Konvenciju o borbi protiv visokotehnološkog kriminala Saveta Evrope.
REM – Vučićeva ekspozitura
BEOGRAD, 22.03.2017. – Dok se Vučić takmiči sam sa sobom, pa se jednog dana u elektronskim medijima pojavljuje 60 odsto kao premijer a 40 odsto kao kandidat za predsednika, drugog dana obrnuto, a svih dana kampanju mu vode i to državnim resursima ministri u vladi i, naravno, koalicioni partneri, desilo se ono što je do sada bilo nezamislivo “u novijoj srpskoj istoriji,“ ! U dnevniku sabijenom na trideset, Vučić traje četrdesetpet minuta! Ova dosetka verodostojno odslikava prilike u kojima se održavaju predsednički izbori proleća 2017. i koji, sve ukazuje, zbog enormnog favorizovanja Vučića, ne mogu da budu fer, a zbog raznih ucena i pritisaka na zaposlene da glasaju za njega, naročito u državnim firmama, ne mogu biti slobodni. Kad na javnom servisu, RTS, trećinu dnevnika zaposeda Vučić sa više tonskih inserata, a ostalih deset kandidata biva spakovano u po petnaestak sekundi, onda je đavo odneo šalu. RTS, barem, na drugom kanalu daje ista vremena svim kandidatima za predsednika, a na tv PINK mogu da se pojave samo ako podržavaju Vučića ili u negativnom kontekstu.
Jedna od veoma bitnih nezavisnih institucija koja je do sada svojim nadzorom nad elektronskim medijima unosila reda i vodila brigu da ti mediji budu ravnopravno dostupni u predizbornim kampanjama svim političkim takmacima, za vreme Vučićeve vlade srozala se na najniže grane. Umesto da štiti interes javnosti, neskriveno štiti njegov interes.
Sve je to u bliskoj korelaciji sa jačanjem Vučićeve vlasti. Analize koje je pravio regulator pokazuju da što je Vučić postajao jači REM je slabio, što je Vučić više prisvajao poslove institucija, to je REM postajao zavisniji od njega. Tako se došlo do apsurdne situacije da Regulatorno telo za elektronske medije, odbija da objavi izveštaj o zastupljenosti političkih partija i njihovih lidera na prošlogodišnjm izborima, i lakše mu je da plati kaznu nego da po nalogu poverenika za informacije taj izveštaj pokaže NUNS-u. NN, neimenovano, lice, povrh svega, protura informaciju da REM ove godine neće pratiti predizbornu kampanju, uz notornu laž da nemaju softver za to, čime se ozbiljno krši zakon i dovodi u pitanje svrsishodnost ove institucije. Time je javnost Srbije, uz svu dobru volju i angažman alternativnih istraživača suštinski osuđena na „haotičnu proizvodnju utisaka“ kako konstatuje jedna nova organizacija, Centar za elektronske medije (CEM) koja otkriva da je prvog dana raspisivanja izbora, Vučić dobio 1000 a Aleksandar Popović nula sekundi. Nešto bolje su se kotirali ostali kandidati sa po deset ili petnaest sekundi. Hiljadu naprama nula do sad nezamisliva disproporcija i disbalans, kakav nije bio ni u vreme Miloševića. Ali ko to može da potvrdi ili opovrgne kada Regulator ćuti i pravi se lud.
Od kako je ustanovljena Republička radio difuzna agencija (RRA), do promene imena u Regulatorno telo za elektronske medije ( REM, ) jedine analize koje su kontinuirno rađene i o kojima postoje izveštaji su o nadzoru emitera tokom predizborne kampanje. I 2003. kada su bili prevremeni izbori, i 2004, predsednički, i 2008. kada su bili opšti, republički, pokrajinski, lokalni i predsednički izbori, svaki od tih segmenata je posebno praćen i analiziran. I 2012, kada su opet bili opšti i predsednički izbori i 2014. kada su održani bili republički i lokalni izbori… Programi emitera analizirani su kvantitativnom i kvalitativom metodom. Ne samo što je mereno ukupno vreme posvećeno određenom učesniku izbornog procesa već su svi podaci, pojedinačno i uporedno, razvrstavani za svaki elektronski medij a analizirao se način i kontekst pojavljivanja učesnika izbora, da bi se utvrdilo da li je bio jednak tretman izbornih lista ili kandidata. Savet REM-a je, na primer, 2012 tokom predsedničke kampanje kampanje bio u neprekidnom zasedanju, održao je 20 vanrednih i 3 redovne sednice, stručnim službama za nadzor je dostavljeno 78 predstavki i prigovora protiv 18 emitera. Od ovog broja polovina predmeta je procesuirana po službenoj dužnosti, tako da su se reakcije Saveta u velikom postotku podudarile sa predstavkama građana. Savet je izrekao 54 mere emiterima, koji su, u to vreme, mora se priznati, poštovali preporuke ovog tela i vrlo brzo otklanjali nepravilnosti. Dve godine kasnije, za vreme ustoličenja aktuelne vlasti, još se relativno benigno kršilo medijsko zakonodavstvo, u odnosu na današnje vreme, te ovo telo, tada, izriče mnogo manje mera uz završnu konstataciju da „nisu evidentirane nepravilnosti takvog obima koje bi zahtevale reakciju Saveta RRA“.
Danas kada se u informativnim emisijama TV„PINK“ flagrantno krše predizborna pravila, kada se otvoreno navija za Vučića, a njegovi protivkandidati pominju samo da bi se blatiti i rušilo njihovo dostojanstvo, REM ne reaguje i gola je laž proturanje informacije da to nije njegova obaveza. Svi ovi izveštaji mogu se naći na sajtu REM–a i samo potvrđuju da po prvi put, a poklapa se sa Vučićevim dolaskom na vlast, Savet REM menja dugogodišnju praksu i ignoriše zakonom propisane dužnosti i zahteve javnosti.
Novim zakonom o elektronskim medijima, ma koliko rogobatan i u mnogim segmentima znatno lošiji od predhodnog, vrlo se jasno, u članovima 5 i 22 kaže da REM kao samostalno i nezavisno telo vrši javna ovlašćenja u cilju „ unapređenja kvaliteta i raznovrsnosti usluga elektronskih medija, doprinosi očuvanju, zaštiti, i razvoju slobode mišljenja i izražavanja u cilju zaštite interesa javnosti“ i vrši analize i istraživanja štiteći te interese. Dakle i mimo predstavki građana, članovi Saveta pojedinačno mogu da pokrenu pitanje kršenja pravila predizborne kampanje jer je nadzor nad elektronskim medijima u skladu sa demokratskom evropskom praksom. Niko, dakle, nema pravo da zaustavi istraživanje Agencije REM-a, pogotovo da zabrani objavljivanje rezultata u javnosti. Oglašavanje REM-a krajem treće nedelje kampanje i zabranom emitovanja naprednjačkog spota u kome se čuje „Vučiću pederu“ a sam Vučić za skupštinskom govornicom, na konferencijama za štampu, u brojnim intervjuima, ne propušta da to isto sočno citira, još je veća uvreda ne samo za LGTB populaciju već za sve pristojne ljude. Spot je, naime, zabranjen jer krši Zakon o oglašavanju kojim se precizira da “oglasna poruka ne sme da sadrži izjave ili vizuelno predstavljanje koje se može smatrati uvredljivim” . Uvredljivo je što REM ne poštuje član 50 Zakona o elektronskim medijima, u kome se eksplicitno navodi da se „Regulator stara da se u svim programskim sadržajima poštuje dostojanstvo ličnosti i ljudska prava,“ Tako, sasvim suprotno poželjnom, doprinosi skandaloznom kršenju ne samo normativnih već i moralnih normi omiljene Vučićeve televizije PINK.
Da nije bilo ove zabrane ne bi se ni znalo da li REM uopšte postoji. Na zvaničnom sajtu stoji da je poslednja redovna sednica Saveta održana 25. januara, vanredna još ranije, 22 decembra, a poslednja mera upozorenja upućena je 7 novembra prošle godine. Za zabranu emitovanja spota glasalo se na telefonskoj sednici.
Sve ovo što se sada dešava sa Regulatorom i oko njega, posledica procesa započetog 2014, koji se, rekoh već, podudara sa dolaskom na vlast presvučenih radikala, to jest naprednjaka. Tada je, izmenama medijskih zakona, o kojima se vodila formalna i površna debata, status nezavisne institucije REM-a ugrožen i mnogi, čak medijski ljudi, nisu shvatali šta se priprema i kakve će biti posledice .A posledice su takve da je medijska scena, čast retkim iznimkama, pod kontrolom i u podaničkom statusu prema toj istoj vlasti. Šta se drugo moglo očekivati od ministra poznatom po inkvizitorskom Zakonu o informisanju?
Krhka demokratija i njeno razvijanje, stvaranjem, između ostalog, nezavisnih tela kao kontrolora vlasti, od Saveta za borbu protiv korupcije i istoimene agencije, do nezavisnog regulatora, započeta petog oktobra, sada se iz dana u dan ruši i obesmišljava.
Kakva je nezavisnost REM kada nije nezavisan ni finansijski ni u donošenju odluka? Iako se ne finansira iz budžeta, već ga finansiraju „pružaoci medijskih usluga“ to jest elektronski mediji, godišnje finansijski planove „ nezavisne institucije“ odobrava Vlada, po pravilu sa zakašnjenjem od 12 meseci. Zahtev Saveta REM –a da se smanji nadoknada koju su radijske i televizijske kuće dužne da uplate, krčka se duže od tri godine po Vladinim fijokama. Bez mišljenja Ministarstva za kulturu i informisanje REM ne može da promeni ni jedan svoj akt. Stručne službe i službe za nadzor odnosno Agencija REM proglašene su državnim službenicima iako nisu na jaslama državne kase, pa imate neverovatnu situaciju da predsednik Saveta koji je ujedno i direktor Agencije malo izigrava državnog ćatu, malo nezavisnog člana Saveta. I to je ta šizofrena situacija. Ono što je najgore, više od godinu dana, Savet Regulatora nema predsednika a dužnost istog obavlja Goran Petrović kao zamenik. I to piše na zvaničnom sajtu REM-a. Nedavno je, ponovo u drugom mandatu, izabran za člana Saveta, pa s razlogom sumnjam, da zbog lojalnosti vlasti koja ga je izabrala, ni on ni REM ne radi svoj posao. Ako se ima u vidu da od osnivanja RRA, kassnije REM, nikada nije raspisivao javni konkurs za zapošljavanje, sedamdeset ljudi, a čujem da ih sada ima sto, primili su Cekić, Porfirije, Karađžić i sada Petrović, prema preporukama, kojim i kakvim dade se naslutiti!?..
Kao članica Saveta, sa kolegom Božom Nikolićem, otkrila sam kako se baždario i dogovarao izbor članova Upravnih odbora javnih servisa, ne naravno po direktivama EU, već tadašnjeg predsednika Karadžića koji se hvalio linkom sa Vučićem. Izbegavanje REM-a da radi svoj posao i odgovori na brojna pitanja postavljena u javnosti, samo je deo sve vidljivije prakse vraćanja na autoritarno društvo, da bi se zaštitio vođa i njegova „izuzetnost“ u elektronskim medijima. REM, dubiozno izabrani članova Saveta u parlamentu i Upravni odbori javnih servisa, samo su forma koja krije vrlo neprijatnu suštinu.
Prema tome, nije dovoljno slati samo predstavke REM-u, već i Ministarstvu kulture i Vladi. Potrebno je, čim Skupština Srbije proradi, pokrenuti postupak za promenu zakona, posebno načina izbora članova Saveta ovog regulatornog tela, uključujući i postupak za smenu v.d. čelnika REM–a, kao najodgovornijeg lica, koji je, zajedno sa ostalim ćutolozima u Savetu, jednu dobru ideju o demokratskoj i nezavisnoj instituciji pretvorio u sprdnju, opasno kršeći zakon.
Ovaj tekst je proizveden u okviru projekta Regionalna platforma za zagovaranje medijskih sloboda i bezbednosti novinara na Zapadnom Balkanu uz finansijsku podršku Evropske Unije. Sadržaj ovog tekst je isključiva odgovornost Nezavisnog udruženja novinara Srbije i autora i ni u kom slučaju ne odražava stavove Evropske unije.
Reporteri bez granica: Nefer presuda protiv Stefana Cvetkovića
BEOGRAD, 22.03.2017. – Reporteri bez granica kritikovali su danas odluku suda u Srbiji kojom je na kaznu zatvora od 27 meseci osuđen novinar Stefan Cvetković za klevetu i neautorizovano objavljivanje dokumenata.
Cvetkovića su optužila tri zvaničnika vladajuće Srpske napredne stranke, a sud u Vršcu ga je osudio 14. marta na dve godine i tri meseca zatvora i novčanu kaznu od 17.000 evra.
U saopštenju Reportera bez granica se navodi da je Cvetković poznat kao kritičar lokalnih vlasti, protiv kojih je 2014. godine podneo žalbu za zloupotrebu budžetskih sredstava, a nedavno je postavljao pitanja o ulozi trojice zvaničnika u različitim kriminalnim delima.
Novinar koji je dobijao i brojne pretnje smrću najavio je žalnu na presudu, koju vodi kao novi pokušaj zastrašivanja.
Regionalna direktorka Reportera bez granica za Evropsku uniju i Balkan Paulina Ades-Mevel itakla je da presuda nije fer i da je kleveta dekriminalizovana i nije više kažnjiva zatvorom.
BIRODI: Vučić i dalje dominira u medijima
BEOGRAD, 22.03.2017. – Za razliku od ranijih monitoringa, i funkcionerska kampanja je sada svedena samo na premijera.
Aleksandar Vučić i dalje preovladava u centralnim informativnim emisijama, i kao predsednički kandidat i kroz predstavljanje njegovih premijerskih aktivnosti, rezultati su monitoringa medijskog izveštavanja Biroa za društvena istraživanja (BIRODI) u drugoj nedelji kampanje za predsedničke izbore, od 10. do 16. marta.
BIRODI u saopštenju ukazuje na nastavak trenda dominantno pozitivnog predstavljanja predsedničkih kandidata u medijima.
Apsolutna dominacija Aleksandra Vučića se nastavlja na TV Pink. Od ukupno 7.999 sekundi, 6.961 je posvećeno Vučiću u ulozi premijera, dok je u 1.038 sekundi predstavljen kao predsednički kandidat. Poređenja radi, prvi sledeći kandidat, Saša Janković, na pomenutoj televiziji imao je tek 288 sekundi.
Od opšteg trenda izveštavanja o predsedničkim kandidatima na TV Pink, koji odlikuje pozitivno predstavljanje, odstupa se u dva slučaja. Dok je Vuk Jeremić u 165 sekundi, od ukupno 247, negativno predstavljen, Saša Janković je u 71 sekundi, od ukupno 361, negativno predstavljen.
Sličan trend dominacije Aleksandra Vučića, usled dvostruke funkcije, zabeležen je i u izveštavanju TV Prva, TV B92, RTS 1 i TV Happy. S druge strane, imamo ujednačeno predstavljanje ostalih učesnika izbora.
Izveštavanje TV N1 odstupa od naznačenog trenda i karakteriše ga ujednačeno predstavljanje predsedničkih kandidata. Tako je Vučiću pripalo 98 sekundi kao kandidatu i 385 kao premijeru. Saša Janković je zabeležio 209 sekundi, Vuk Jeremić 193, dok je Ljubiša Preletačević imao 189 sekundi.
Drugu nedelju kampanje obeležilo je intenzivnije praćenje aktivnosti Ljubiše Preletačevića, kojem je u izbornim blokovima RTS 1 i N1 posvećeno 90, odnosno 189 sekundi. Na ostalim posmatranim televizijama njegova zastupljenost je znatno manja u odnosu na druge kandidate.
Za razliku od ranijih monitoringa, funkcionerska kampanja je sada svedena na premijera Vučića. Porast vremena u izveštavanju o aktivnostima premijera može se objasniti spoljnopolitičkim događajima. Najveću medijsku pažnju su privukle premijerova poseta Nemačkoj i samit premijera Zapadnog Balkana u Sarajevu.
Monitoringom su obuhvaćene centralne informativne emisije na televizijama RTS 1, Prva, Pink, B92, Happy i N1. Analiza obuhvata praćenje vremenske zastupljenosti aktera na izborima i tonalitet njihovog predstavljanja.
BIRODI sprovodi monitoring izveštavanja medija po metodologiji koja je zasnovana na pravilima koja su definisana od strane Venecijanske komisije, Saveta Evrope, ODHIRA, OSCE i Direktorata za ljudska prava EU.